Perillä? - Kylmässä, tuulisessa Montanassa.
Onko sinulla ollut hyvä vuosi?
Joo. Ihan. - Oletpa sinä kasvanut.
Tänä vuonna saamme ampua hirven.
Hirven!
Olen jo valinnut sen.
Sonnin.
Olen seurannut sitä kaksi viikkoa.
Tuolla, Crazy Mountains-vuorilla. Ihan ylhäällä.
ÄITI
Ehdimme hätistää liikkeelle pari metsäkanaa ennen pimeää.
Anna mennä, David. Käytä jalkoja.
Vauhtia! Tuhlaat päivänvaloa.
Mitä kerroin metsäkanoista? - En muista.
Ne ovat tyhmiä ja hitaita, toisin kuin sorsat ja uikut.
Ne kuulostavatkin tyhmiltä.
Toisin kuin viiriäiset.
Anna kuulua paras viiriäisesi.
En muista, miten. - Tietysti muistat.
Aloit olla hyvä viime vuonna.
Kovempaa.
Kovempaa, jotta kuulen, missä olet, jos joudumme erillemme.
Niin metsästäjä kertoo sijaintinsa paljastumatta saaliille.
Miten äitisi voi?
Ihan hyvin. - Oletteko ystäviä?
Ystäviäkö?
Olemme. Kyllä kai.
Onko hän yhä kaunis nainen?
En tiedä. - Miten niin et? Tietysti tiedät.
Hän on yhä kaunis nainen, varmaankin.
Lähettikö hän terveisiä? - Lähetti. Hän...
...käski kertoa rakkaita terveisiä.
Kiitos, David. Tuon sanominen oli kiltisti tehty.
Seuraava on sinun. Menemme kotiin vasta, kun ammut ensimmäisesi.
Nyt.
Etsi se ja lähesty takaa.
Lähesty sitä.
Räpäytät silmiäsi.
David!
Rentoudu ja hanki iltaruokasi.
Hengitä.
Varmistin.
Pidä silmät auki.
Et voi luovuttaa. Tiedän, että se on vaikeaa, mutta se helpottuu kyllä.
Siitä tulee todella helppoa. - Ei tämä ole helppoa.
Tästä ei tule ikinä helppoa. - Saat vielä linnun. Tiedän sen.
Käytä lihasmuistia.
Rauhassa.
Sait sen.
Varmastiko? Osuit siipeen. Se putosi.
En tajua. Rampautit sen. Se ei ole voinut mennä kauas.
En varmaan vain osunut. - Osuitpas.
Miten et muka nähnyt?
Saalista ei koskaan jätetä. - Koira olisi löytänyt sen heti.
Sinulla oli koira, kun olin pieni. Miksi sinulla ei ole koiraa nyt?
Olethan...
...kuitenkin yksin?
Eikö koiria pidetä siksi? - En tiedä, miksi koiria pidetään.
En halua tuhlata rakkautta otukseen, joka elää vain kymmenkunta vuotta.
Lintu on mennyt piiloon kuollakseen pimeässä.
Anteeksi.
Kun olit pieni, nukuit kyynärtaipeessani kuin koiranpentu.
Muistan tuon päivän.
Se on kuin muisto muistosta. - Niin...
Koko homma oli äitisi ajatus.
Hän sai minut jopa laittamaan tukkani.
Tuo on hyvä kuva ukista. Sinäkö sen otit?
Muistatko isoisääsi ollenkaan?
Muistan hänen hautajaisensa.
Se ei ollut hänen parhaita päiviään.
En muista hänestä oikeastaan muuta.
Sen ja raapivan sängen, kun hän antoi suukon.
Kuin hiekkapaperia.
Hän tuoksui aina piipputupakalta.
Ruudilta. Männyltä.
Entä hirvet?
Mitä niistä?
Ovatko nekin hitaita ja tyhmiä? - Eivät. Hirvet ovat erilaisia.
Kuninkaallisia.
Alaskassa ne ovat niin isoja, että mies voi kävellä niiden alta.
Kyllä vain. Saat vielä nähdä.
Miksi niitä sitten tapetaan? Jos ne kerran ovat niin...
...kuninkaallisia?-Niistä saa melkein 300 kiloa herkkulihaa.
Se riittää koko talveksi ja maistuu kiitospäivänä kalkkunaa paremmalta.
Lupasin soittaa äidille periltä. - Täällä ei ole kenttää.
Olisit soittanut kaupungista.
Sinun onkin aika irrottautua Katien helmoista.
Enkö siis voi puhua hänelle?
Hätätapauksia varten on yhteysradio.
Hätätapauksiako?
Ovatko hirvet vaarallisia? - Ei niitä voi ottaa vitsinä.
Se ei ole kuin typerät pelisi.
Alusta ei voi aloittaa, jos törmää ongelmiin.
Tänä vuonna metsästetään suur- riistaa. Saat ensimmäisen kaatosi.
David.
Pane se pois.
Pane se pirun lelu pois.
Jos näen sen vielä, hajotan sen tuusan nuuskaksi.
Onko sinulla pitkät kalsarit? Vuorilla on pakkasta.
Pitkät kalsarit, villasukat, kintaat.
Äiti pakkasi listasi tuplana. Hän muistaa, miten kylmää täällä on.
Kintaat. Kintaat hänen kisusilleen.
Tätä hän ei pakannut tuplana.
Tämä on eilistä päällekkäispiippuista kätevämpi. Painavampi.
Tässä on kunnolla potkua.
Ammuin tällä ensimmäisen hirveni, kun olin 14.
Isoisäsi antoi tämän minulle.
Varmistin. Klik.
Ne eivät liiku kuten metsäkanat.
Jos lähestymme hirveä hiljaa, niin kuin pitää, sekään ei liiku.
Ja on hitusen kahvipurkkia isompi. - Sydän on suunnilleen yhtä iso.
Hengitä ulos hitaasti.
Et tarvitse tuota siellä, minne menemme.
Entä jos lumisade jatkuu? Tai jos eksymme?
Murehdit liikaa. Kuten äitisi.
En ole tottunut olemaan näin eristyksissä.
Et ole eristyksissä. Olet minun kanssani.
Ja me olemme perillä.
Tuon valumisalueen yläpuolella, puron suulla.
Miten kaukana se on?
Noin kahdeksan kilometriä. Siinä ehtii tuskin tulla hiki.
Sielläkö näit hirven? - En vaan majan. Hirvi on ylempänä.
Kuinka paljon ylempänä? - Koko matkan. Se on huipulla.
Nukummeko majassa? Miksemme ottaneet mukaan telttaa?
Miksi raahata telttaa, kun maja on valmiina?
En halua nukkua kiinni sinussa-
haisevassa majassa.
Mieti, mitä voit kertoa kavereillesi Briar Meadow'ssa.
Olet yhtä luonnon kanssa onnistuneen jahdin jälkeen.
En halua tappaa hirveä.
Vanha lammasfarmarin maja on lähellä metsästysmaita.
Saan siitä mukavan kuivan ja lämpimän.
Ajattelin, että pitäisit siitä. Se on telttaa hauskempaa.
Ei sitä ole pakko tehdä.
Ostetaan kaupungista teltta tai palataan mökille ampumaan lintuja.
Ihan miten haluat.
Voin panna sinut lentokoneeseenkin. Joka päivä lähtee yksi.
Ei kun minä...
Haluan tätä.
Oletko varma?
En, mutta...
Haluan minä.
Oletko kunnossa? - Olen.
Kuka tämän polun teki? Lammasfarmariko?
Ei, kauriit ja vapitit. Ne löytävät lyhimmät reitit kausien välillä.
Sinähän sanoit, että hirvet ovat huipulla.
Meidän pitää olla varovaisia. Saatamme säikäyttää karhun.
Karhunko? Et puhunut mitään karhuista.
Ei mitään hätää. Sinun ei tarvitse olla karhua nopeampi.
Kunhan olet isäukkoasi nopeampi. Mennään.
Tule nyt.
En taida olla isäukkoani nopeampi.
Olet vahvempi kuin uskotkaan. Tiedän sen. Olin joskus ikäisesi.
Häviän kaikki kisat koulussa.
Teksasin Briarwoodissa ei taidakaan olla karhuja?
Ei.
Asetun sinun ja karhun väliin. Lupaan sen.
Kerro lammasfarmareista.
Espanjalaisia, läheltä Ranskan-rajaa.
Heitä ei kaivattu sinne, joten he muuttivat suvuittain tänne.
He pysyttelivät erillään ja osasivat käyttää veistä.
Joskus löytyy heidän sardiini- tölkkejään ja nuuskarasioitaan.
Siihen aikaan tämä oli kunnon erämaata.-Siihen aikaanko?
Malja lammasfarmareille, jotka olivat kaukana kotoa.
Punanataa.
Harjasvehnää.
Virginianpoppeleita.
Amerikantylli.
Virginiantuomi.
Kuningaskalastaja.
Puhvelinmarja.
Isoisäsi antoi aina minun huolehtia nuotiosta.
Hän toi minut vuorelle, kun olin 14.
Se oli viimeinen vuosi, kun hän metsästi suurriistaa.
Ja ensimmäinen kerta, kun maistoin viskiä. Haluatko?
En. - Olin samanikäinen kuin sinä.
Tiesitkö, että hän oli 50 vuotta minua vanhempi?
Minä olen melkein 30 vuotta sinua vanhempi.
Joskus vielä saat pojan ja olet häntä 30 vuotta vanhempi.
Haluat hänen tuntevan sinut niin kovasti, että voisit itkeä.
Tajuatko?
Mitä sinä tiedät, David? Mitä sinä oikeasti tiedät?
En varmaan paljonkaan.
"En varmaan paljonkaan."
En tiedä, mitä haluat minun sanovan.
Miksi hän ei enää metsästänyt?
Clyde-ukki.
Hän oli 64-vuotias.
Mutta ikä ei ollut syy.
Kaadoimme sinä vuonna hirven ja vuohen.
Se vuohi... Nahan joka sentti oli täynnä punkkeja.
En tiedä, miksi hän lopetti.
Ehkä siksi, että äiti kuoli nuorena.
Kun ilmassa tuntuu kuolema...
...ja mies tuntee vanhenevansa...
Hän ei enää halunnut tappaa.
Ja minä olin juuri alkanut päästä sen makuun.
Irti. Hyvä koira.
Kurkia.
Äitisi rakasti niitä.
Ne lentävät kotiin.
Myöhemmin, monta vuotta myöhemmin-
hän metsästi vielä yksin lintuja, joten hän ei lopettanut kokonaan.
Hän vain ampui tahallaan ohi.
Ylös ja ulos.
Tänään kaadetaan hirvi.
Maamerkit voivat pelastaa henkesi. Jos eksyt-
siirryt maastossa ylös ja etsit ne.
Haaralatvainen keltamäntykelo näyttää purolaakson suun.
Sieltä voi vahtia koko niittyä tulematta nähdyksi.
Onko...
...onko koko vuori meidän?
Ainakin tänään.
Se kuuluu meille.
Jahtaan hirviä isäni kanssa.
Kaadan tänään hirven.
Missä keltamänty on? - Tuolla.
Mennään. - Sinun on paras odottaa isäukkoasi.
Herra Hirvi tulee kerran aamulla...
...ja taas kerran illalla. Ainakin jälkien mukaan.
Se voi tulla monen tunnin päästä. Tai ei ollenkaan. Sitä ei voi tietää.
Muuten se ei olisi metsästystä vaan shoppailua.
Se voi jopa tietää, että on kauden viimeinen viikko.
Se voi olla varuillaan ja käydä juomassa suojaisemmassa paikassa.
Tai sitten se ei ole niin fiksu.
Se voi tehdä virheen.
Hei.
David.
Mikä tuo on? - Vanha urosharmaakarhu.
Ammunko sen? - Älä.
Miksen? - Emme halua sitä.
Se ei ole metsästystä lihan vuoksi.
Silloin metsästää pelon takia.
Se näki meidät. - Se haistoi meidät.
Sen hajuaisti on sata kertaa omaamme parempi.
Käydään katsomassa majavalampea. Pysy lähellä.
Täällä on jotain mädäntynyttä.
Hemmetti.
Kolme päivää. Ehkä neljä.
Neljä päivää mistä?
Joku jäljitti minua, kun jäljitin sitä.
Tule lähemmäs. Sinun pitää nähdä tämä.
14, 15, 16, 17, 18.
18 kuulaa, hitto vie.
Jonkun luuserin pienikaliiperisesta kivääristä.
Miksi joku tekisi noin? - Helvetin paskiaiset!
Ovatkohan he vielä täällä? - Toivottavasti.
Kuuletteko, junttipaskiaiset?
Kuuletteko, helvetti soikoon?
Helvetti.
Seurasin sinua kaksi viikkoa. Kaksi helvetin viikkoa.
Opin tuntemaan tapasi, hajusi, jätöksesi.
Sitten joku hiton turisti kaataa sinut.
Seuraa tähteäsi, vai mitä, Katie?
Niin sinä teit, aina Teksasiin asti.
Et pärjännyt täällä.
Mitä muka tiesit minusta?
Tunsitko edes minua?
Nuokkukarhiainen.
Silkkiyrtti.
Sianpuolukka. Samettinärhi.
Samettinärhi.
Näytät joltain hiton koalalta. - Tai kissajulisteelta.
"Älä irrota otettasi."
Älä irrota otettasi.
Se oli hassua.
Et yllätä mitään saalista, jos pelleilet noin.
Etenkään kolme kilometriä seuraamaamme vapitisonnia.
Vapitisonniako?
Näetkö jäljet?
Kävele yksi, odota viisi.
Yritä välttyä näkymästä. Pysy matalana.
Joskus paikallaan pysyminen on parasta väijymistä.
Alas. Ase alas.
Se on kielekkeellä. Näetkö?
Pysy hiljaa.
Ole hiljaa, jotta pääsemme lähelle.
Seuraa minua.
Näetkö sen? Varmistin pois päältä.
Hengitä syvään.
Hengitä ulos, kun puristat liipaisinta. Pehmeästi ja tasaisesti.
Sait sen. - Lähesty aina takaapäin...
...jotta se ei voi potkaista sinua.
Ota kiinni sarvista, jos se ei ole kuollut.
Hyvä. Anna kaiken tulla ulos. Meidän on nyljettävä tämä ennen hämärää.
Vedetään herra Vapiti suojaan ja paloitellaan se aamulla.
Oletko valmis suolistamaan sen?
Kiitos.
Taidan tulla samanlaiseksi kuin isoisäsi.
Hän oli töissä rautateillä. Linjapäällikkö.
Kun kävin asemalla koulun jälkeen, hän nukkui-
pää pöydällä ja aikataulut kuolasta märkinä.
Kun veimme äidin sairaalaan viime kertaa, siitä tuli kroonista.
Sitä sanottiin narkolepsiaksi. Hän sai eläkkeensä.
Hän ei kai vain halunnut valvoa yksin kaikkia niitä tyhjiä tunteja.
Ennen tämä oli ruokalusikallinen, sitten hän muutti sen puolikkaaksi.
Rakastan tuota osaa.
Vatsasyöpä.
Isoäitisi Chloe oli vain 51, David.
Hänen kolme viimeistä vuottaan olivat helvettiä.
Uskallapas antaa minun kuolla sillä tavalla.
Et kertonut hirvestäsi.
Sanoit kaataneesi hirven, kun olit minun ikäiseni.
Ai niin.
Isä antoi synttärilahjaksi .30-30- kaliiperisen, jonka annoin sinulle.
Hän sanoi sen tuovan onnea.
Se oli oikea miesten ase.
Olin niin varma saalista, että käteni tärisivät.
Isoisäsi sanoi sitä kaatoramppikuumeeksi.
Sydämeni nousi kurkkuun, ja ajatukseni olivat puuroa.
Miltä hirvi näyttää?
Kysyitkö sinä, miltä hirvi näyttää?
Mitä se tekee, kun se näkee minut? Mitä se tekee? Haluan tietää.
Se on pikimusta ja vähän tyhmä. Se ei ehkä edes näe sinua.
Tai se voi hyökätä.
Hei.
Kunhan et sekoita meitä. Minä olen se ruma, jolla on Elmerin hattu.
Olin raivoissani itselleni.
Olin varma, että hirvi olisi häipynyt.
Olet rättiväsynyt.
Sinun on parasta mennä nukkumaan. Huomenna on tärkeä päivä.
Vauhtia, David.
Nyt!
Tule nyt.
Lumi ei ole ystävämme.
Teki mieleni jättää sonni sikseen ja lähteä täältä.
Se olisi loppujen lopuksi fiksumpaa ja helpompaa.
Palaisin lumikengillä ensi viikolla, mutta lunta voi tulla metrikin.
Otetaan tänään puolikas, niin jatkossa on sinulle helpompaa.
Käykö se? Sinun se kai pitäisi päättää.
Lumi...
Se on kaunista.
Jos sade lakkaa pian, pärjäämme. - Isä.
Älä tee mitään eri lailla minun takiani. Haluan oppia tämän.
David.
Tuore raato.
Veri on yhä lämmintä. - Mitä tapahtui?
Tämä näyttää karhumme tekemältä.
Ei, kyseessä on emokarhu. Sillä on pentu mukanaan.
Mistä tiedät? - Näetkö pienemmät jäljet?
Se taitaa olla haavoittunut. Se raahaa jalkojaan.
Pentuja voi olla kaksikin.
Isä.
Mikä tuo on?
Isä.
Voi luoja.
Toinen pennuista. Vuosikas. Aivot on nuoltu pois.
Mennään. Nyt! Tule perässä!
Hyvä näkyvyys joka suuntaan. - Aivot. Miksi emo teki niin?
Ei emo. Toinen karhu tappoi pennun. Uros.
Emo taisteli ruumiista ja voitti.
Jos näemme sen, kiipeä lähimpään isoon puuhun.
Jos se tulee perään, ammut sitä suuhun. Et saa ampua ohi.
Onko kivääri viritetty? Viritä se ja pane varmistin päälle.
Hoidellaan herra Vapiti vauhdilla ja mennään kotiin.
Lumen syöminen vie enemmän energiaa kuin mitä siitä saa.
Tuloksena on taatusti nestehukka.
Minua janottaa. Isä.
Hyvä on. Täytä vesipullot.
Lihan kantaminen on raskasta. Pysy näkyvillä.
David! David!
Nouse ylös. Ota kiinni oksista. Kiipeä.
Emo tulee hakemaan pentuaan. Vauhtia nyt!
Niin ylös kuin pääset. Äkkiä!
David. Ota tämä.-En voi pitää kiinni puusta ja kivääristä.
David. - Ei, isä. En voi hengittää.
Äkkiä nyt! - Ote ei pidä.
Isä! Isä!
Isä! Karhu! Nouse nyt, isä. Isä!
Emokarhu!
Isä.
Herätys nyt!
Isä.
Isä, minua pelottaa. Vuodamme kuiviin.
Näytä kättäsi. En satuta sinua.
Kuinka pahalta ulostulohaava näyttää?
Pahalta. Reikä on tosi iso. Verta on paljon.
Kiristysside.
Luoti meni polven läpi. En pysty kävelemään.
Auta minut puun luo.
Tule.
David.
Löydät takaisin mökille. - Ei, isä.
En jätä sinua. - Kuuntele tarkkaan.
Paleltumisvaaraa ei ole, ja kätesi saadaan kyllä kuntoon.
Lupaan sen. Jos yritän kävellä, haava alkaa vuotaa.
Voin vuotaa kuiviin. Minä pysyn tässä, ja sinä haet apua.
Olen pahoillani, mutta niin on tehtävä. Et voi mitenkään eksyä.
Seuraa alas polkua, jota pitkin tulimme ylös.
Kun tulet niitylle ja lammelle-
etsit suuren männyn, jonka latvus on haaroittunut. Muistatko?
Sitten löydät puromme. Et ehkä näe sitä heti.
Jos olet hiljaa, kuulet sen. Kuuntele juoksevaa vettä.
Seuraa sitä alas. Kuljet lammaspaimenen majan ohi.
Saavut autolle.
Isä.
En ole ikinä ajanut autoa. - Etkö?
Ei haittaa. Vain kytkin on hankala.
Opettelet vain vaihtamaan vaihteita...-Isä. En pysty.
Tuon kummun yli ja sitten alaspäin.
Isä, jaksa nyt.
Anna kivääri minulle. Onnea tuova kivääri.
Klik. Varmistin. Muistatko?
Klik.
Minun olisi pitänyt varmistaa. Aina pitää varmistaa.
Mennään.
Tämä kainalosauva on surkea. Surkea!
Sinun pitää vetää minua. Tehdään jonkinlainen kelkka.
Kelkkako? - Niin, hitto vie.
Kerro, mitä pitää tehdä. Osaan rakentaa juttuja aika hyvin.
Siinä kestää liian kauan. Meillä ei ole köyttä eikä jalaksia.
Jos saamme jotain kasaan, se ei luista. Aikaa kuluisi hukkaan.
Voin kantaa sinua.
Olen treeneissä hyvä vain kuolleen painon nostamisessa.
Kuolleen painon nostamisessa.
Hauskaa.
Pystyn siihen.
Painovoima on puolellamme.
Enpä olisi uskonut, että kuolleen painon nostaminen pelastaa sinut.
Pelastaa meidät, isä.
Niin.
Onko valmista? - On.
Kolme, kaksi, yksi.
Pärjäätkö? - Joo.
Pysähdytään hetkeksi, niin saat levätä.
Laske minut maahan.
Laske minut maahan, David.
Tajusin. Ei lepoa. Ei jutustelua.
Et saa ensimmäistä kaatoasi tällä kertaa.
Ei se mitään. Ensi vuonna sitten.
Kerro omastasi. - Omastaniko?
Ensimmäisestä kaadostasi. Hirvestäsi.
Herra Hirvi. Mihin jäinkään? - Olit jumissa mudassa.
Olin varma, että se olisi häipynyt, mutta siinä se oli. Elämää isompana.
Se mylvi kuin 11 elefanttia sirkusjunapalossa.
Luulin, että se hyökkäisi, mutta se juoksi jokea kohti.
En ole koskaan tuntenut olevani niin elossa.
Oletko kunnossa? - Ei hätää.
Tuo ei ole hyvä juttu. Ei yhtään hyvä.
Levätään.
Ei minua väsytä. Jatketaan. - Levätään.
Minua väsyttää.
Jos aiomme päästä vuorelta-
sinun pitää syödä.
Sen pitäisi leikkautua helposti. Emme suolista sitä.
Haluamme vain vatsalihaa.
Anna veitsi minulle.
Syö.
Rasva kanssa. Erityisesti rasva.
Kypsennetään loput myöhemmin.
En halua sytyttää tänne tulta ja ärsyttää emokarhua.
Hyvä. - Karhunpentusushia.
Alkaa tulla kylmä.
Hemmetin kylmä. Jatketaan, ennen kuin hikesi jäätyy.
Olemmeko majan luona? - Emme edes niityllä.
Sinä täriset, isä. Meidän pitää sytyttää nuotio.
Nuotio. Ennen kuin pimenee.
Isä.
Taivas alkaa seljetä.
Miksi?
Niin. Niin alkaa.
Ole hyvä.
Kiitos.
Pärjääkö se Teksasin rintapaistille? - Tämä on parempaa.
Isä.
Klik.
Isä.
Isä. Mitä tapahtuu?
Tukehdutko sinä? Mikä hätänä? Sinä pelotat minua.
Minua kylmää.
Olet kunnossa. Olet kunnossa.
Et saa kuolla siihen.
Et saa kuolla, isä. Et saa kuolla.
Et saa kuolla siihen.
Et saa kuolla.
Niitty, lampi.
Kelo.
Polku.
Maja. Puro.
Auto.
Niitty, lampi.
Kelo.
Polku. Maja. Puro.
Auto. Tie. Mökki.
Missä majavalampi on? Missä majavalampi on?
Lampi, isä. Näetkö sitä?
Aivan. Keltamänty.
Kelo, isä.
En tiedä, onko se oikea.
En tiedä, missä lampi on. En tiedä, mistä mennä alas.
En tiedä, missä kanjoni päättyy.
Oletko varma?
Okei. Puhu minulle, isä.
Kerro, mitä teen.
Teet sen minkä pitää.
Kerro tarina loppuun.
Sinun pitää kuulla tämä.
Herra Hirvi tiesi olevansa turvassa, jos pääsisi joen yli.
Virta oli kuitenkin vahva, ja se ajautui 20 metrin päähän isästäni.
Isä ei ollut koskaan nähnyt niin paljon persoonaa villieläimessä.
Hirvi ja vuori olivat yhtä.
Hei!
En aikonut päästää hirveä karkuun.
Sain sen! Sain sen! - Mitä sinä oikein teet?
Sain sen! - Mitä sinä teet?
Mikset ampunut sitä? Sinulla oli se jyvällä.
Koska se katsoi minua silmiin.
Se tiesi, että voisin tappaa sen. En voinut riistää sen henkeä.
Joki olisi vienyt sen.
Se, mitä sinä teit...
Se ei ollut metsästämistä, Cal.
Se oli tappamista.
Se oli viimeinen kerta, kun isä ja minä metsästimme yhdessä.
Minun olisi pitänyt tietää.
Olisi pitänyt tietää.
En enää koskaan tappanut eläintä, jos en tarvinnut lihaa.
Anna anteeksi, David.
Meidän ei olisi pitänyt mennä hakemaan vapitia.
Menemme puulle ja purolle.
Puhutaan sitten lisää.
Keltamänty. Onko tuo se, isä? Viekö tuo meidät purolle?
Puhu minulle, isä. En löydä puuta.
Ylitimme niityn ja löysin puun, mutten löydä puroa.
Ei hätää, isä.
Jatketaan. Jatketaan.
Juoksevaa vettä.
Kävele yksi.
Odota viisi.
Pysy hiljaa.
Hengitä vain.
Ei, ei, ei...
Yritä nyt, David.
Yritä nyt.
Et saa eksyä.
Maamerkit.
Siirryt maastossa ylös ja etsit ne. Ylöspäin.
Tämä on väärä puro. Se menee väärään suuntaan.
Omamme kulki oikealle. Tämä kulkee vasemmalle. Sen verran minä tiedän.
Ihan sama. Tämä vie meidät majalle, vai mitä, isä?
Tai joelle.
Vesi johtaa veden luo.
Joet johtavat ihmisten luo.
Seurataan siis puroa.
Ainakin se tietää, minne on menossa.
ÄITI SOITTAA
Isä. Herää.
Isä.
Syö nyt.
Kas noin.
Pureskele.
Pureskele nyt.
Älä nyt. Sinun pitää syödä.
Tässä.
Isä. Älä murehdi.
Pääsemme kotiin. Vien sinut kotiin.
Lupaan sen. Lupaan sen.
Näetkö taivaan?
Se on huomisen taivas.
Yöstä tulee kylmä ja huomisesta selkeä.
Tästä tulee...
Tästä tulee helvetin kylmä yö.
Tulee helvetin kylmä.
Tässä.
Tämä on sinun.
Tämä kaikki.
Se kuuluu sinulle ikuisesti.
Toivottavasti sinulla on nälkä. Tehdään vapitipihvejä.
Meidän vapitistamme.
Miten käsi voi?
Poika.
Rakkaus.
On kamalan kylmä.
Kamalan kylmä.
Tuhlaamme päivänvaloa.
Aivan niin.
Parasta panna vauhtia.
Sanoin nappaavani metsäkanan ja sen tein, piru vie.
Meillä oli... Land Rover.
Pysäköimme jonnekin, mutta... En löydä sitä.
Tämä on isäni. - Minä autan.
Tarvitsemme lääkäriä. Miestä on ammuttu.
Kyllä, tilanne on paha.
Aivan. River Roadin päässä. Kiitos.
Hei. Tässä.
Juo tämä.
Hitaasti.
Hän mitä? - Kantoi isän alas.
Miten? - Selässään. Näin sen.
Miten hän pystyi siihen? - En tiedä. Ei kai hän pystynytkään.
Hän teki sen silti.
Olen pahoillani. Minun pitää tutkia sinut.
Mikä sinun nimesi on?
David.
David. Olen pahoillani.
Isäsi kuoli.
Hän on ollut kuollut jo jonkin aikaa. Luultavasti aamuvarhaisesta asti.
Tiedän.
Tiedän minä.
Suomennos: Paula Honkanen BTI Studios